Bearbetar.
- Hej, mamma. - Hej, gumman. Hur mår du?
Du måste jobba över och kommer hem först efter tio.
Jag vet att vi skulle ha ätit ute, men vi fick fullt upp här.
Men det finns kinamat i kylen.
- Hur var det i skolan? - Fantastiskt.
Min lärare älskade bilderna jag tog med hög kontrast.
Ja, de var jättefina!
Han tycker att jag ska skicka dem till festivalen i Paris.
- Wow! - Vi reser till Europa!
- Du och jag? - Ja, vi hämtar priset på festivalen...
- ...sen hyr vi en cabriolet och drar. - Gärna det!
Nu behöver vi bara vinna på lotto.
Hämtade du posten i dag?
Gå ner och se vad som har kommit, vet jag.
Du köpte väl inte objektivet?
- Det är för dyrt! - Det avgör jag.
Gå nu och titta!
Öppna, öppna!
Jodi! Jag ringer larmcentralen!
Ut därifrån!
Släpp mig!
- Jodi! - Mamma!
Min dotter blir överfallen! 52822 Loma Verde Avenue, lgh 18. West Hollywood.
Herregud, skicka nån fort!
Nej, Jodi, nej! Sluta!
Släpp henne! Herregud... Nej!
TRE MÅNADER SENARE
SÅLD
Okej! Det var det sista.
Vänta tills du får se det nya överkastet. Kom!
Jag har nog packat upp så pass mycket att vi kan äta frukost i morgon.
Jag måste upp fyra för att kunna vara på sjukhuset sex. God natt, gumman.
- Låste du dörren på baksidan? - Ja.
- Och fönstren? - Ja. gumman.
Det här stället kommer att bli toppen.
Jag vet inte hur jag ska ha råd, men det är det värt.
Vi ska ha jättekul i sommar och i höst väntar en fantastisk ny skola.
Där får du många nya vänner!
Polisen sköt den där hemska karln. Han kan inte göra dig illa igen.
Det här är ett tryggt kvarter. Vi kommer att få det bra här.
- God natt. - Sitt inte uppe för länge.
- Mamma! Vakna, mamma! - Vad är det?
- Hörde du? - Det är nog blåsten.
Nej, det är nån vid dörren!
Vet du vad klockan är? Lägg bort den där.
Där ser du! Det var inget att oroa sig för.
- Kan du sova i mitt rum i natt? - Visst, gumman.
Starta den!
- Vad tror du? - Okej, gasa lite mer.
- Gasa lite mer! - Bra.
- Nu, då? - Lite mer!
Nu börjar det ta sig.
Måste du åka?
Vi kan väl prata om det? Kom igen!
Flytta på dig.
- Nu, då? - Det är bra, det är bra.
Det funkar!
Det är bra. Härligt!
Grymt! Så ska det se ut!
Stäng av.
- Du är skyldig mig 100 dollar. - Nick!
Mrs Miller, jag vet vad ni tänker säga, men jag är klar för i dag.
Det handlar inte om i dag, utan om i morgon och nästa månad.
Jag jobbar hemifrån och måste kunna höra mina kunder när vi pratar i telefon.
Förlåt. Jag gör bara några vänner en tjänst.
- Du driver ju en rörelse i ditt garage. - Det gör jag inte alls.
- Ta det lugnt, moster Lisa. - Titta på det här stället. Skojar du?
Vet du hur du påverkar fastighetsvärdet?
Det här är en fastighet ni inte har roffat åt er än.
Okej. Jag har bett dig snällt. Nästa gånger ringer jag polisen.
Så skraj jag blir, mrs Miller! Ni styr och ställer!
Det här är ju löjligt!
- Hej. Hur mår du? - Toppen.
Så bra.
- Kristen? - Jag kommer!
Vänta!
Hallå?
Hej. Jag heter Lisa Miller. Er granne. Jag ville bara hälsa er välkomna.
Hej, jag heter Jodi.
- Hej, Jodi. Jag har bakat lite kakor. - Tack.
Är dina föräldrar hemma? Jag vill gärna hälsa på dem.
Mamma är på jobbet.
Okej. Hälsa henne från mig.
Är du okej?
- Vad är det, vännen? - Nån stal just min kamera.
Vad säger du? Menar du allvar?
Kvarteret är så tryggt. Vi har aldrig inbrott här.
- Förlåt, jag är bara lite upprörd. - Be inte om ursäkt.
Du kan vara hos oss tills din mamma kommer hem.
Nej, det är snällt, men det är ingen fara.
Ta med din mamma i morgon.
Ni kan äta lunch med mig och min systerdotter Kristen.
- Okej, jag ska fråga mamma. - Bra.
- Hör av dig. Här är mitt nummer. - Tack.
Säkert att du inte har tappat bort den? Titta bara på röran.
Jag har letat överallt. Bäst att vi ringer polisen.
Först tar vi och röjer här. Hittar vi den inte, köper jag en ny.
- Du ska inte köpa så dyra saker. - Jag har råd.
Nej, det har du inte. Det är ju så dyrt att bo här, säger du.
Det var nån i trädgården, säger jag.
Skulle vi ha haft inbrott efter bara två dagar?
Ja, och jag vill anmäla det.
Först tar vi och städar huset, okej?
När skulle vi vara där på lunch?
- Var bodde ni innan ni kom hit? - I West Hollywood.
Varför flyttade ni?
Vi hade en lägenhet, och behövde mer utrymme.
- Du bor alltså i L.A, Kristen? - Nej, jag bor här.
- Jaha, jag trodde att du var på besök. - Mina föräldrar har gått bort.
- Hennes mamma gick bort i fjol. - Jag beklagar.
Jag frågade Kristen om hon ville flytta hit och är glad att hon sa ja.
Ta med dig Jodi nästa helg, vet jag.
- En jättebra idé! Du skulle älska det. - Vad då?
Vår kyrka har läger i Angeles Crest. Jättekul!
De vandrar och spelar volleyboll.
Ja, de hämtar mig nästa lördag.
Okej, jag ska fundera på det.
Åk! Det låter jättekul.
- Jag ska fundera på det, sa jag. - Okej.
- Inte nu igen! - Har du pratat med föräldrarna?
Pappan är ensamstående. I oljebranschen i Dubai.
- Det här är droppen. - Ursäkta, Andrea.
- Vad gör du? - Ringer polisen.
Hej, det var jag som ringde polisen. Lisa Miller.
Hur mår du i dag? Nick? Är du snäll och kliver ut?
- Jag menar inte att störa. - Ha stör alltid. Alltid.
- Håll er undan. - Den där Nick stal min kamera.
Han var den enda i närheten. Du borde berätta det för polisen.
Jag tänker inte anklaga min nya granne för inbrott det första jag gör.
Be polisen komma hit så att vi får prata med honom.
Vi behöver inte förstora upp det. Snälla, du?
Jag råder dig att ta det lugnare. Tro mig.
Fler klagomål och vi måste gripa dig. Förstår du?
- Ursäkta... - Stanna där, miss Miller.
Tror du att nån stal din kamera?
Jag fotade utomhus när telefonen ringde, så jag ställde ner kameran-
- gick in för att svara, och sen var den borta.
- Vilken sorts kamera är det? - En DSLR, 75-300 zoom.
- Som kameran som ligger där ute? - Va?!
- Jag är hemskt ledsen. - Det är inga problem.
Jag hoppas att bilderna blir fina.
- Det var pinsamt. - Jag kollade i trädgården.
Jag kollade överallt. Den var inte där!
- Vad tror du hände? - Nick stal den och la tillbaka den.
Varför göra nåt sånt?
Gumman, det är ett nytt hus, ett nytt kvarter.
Du hämtar dig fortfarande efter det som hände. Det kommer att ta sin tid.
Jag ser honom fortfarande.
- I dina drömmar? - I hjärnan.
Varje gång jag går in i ett mörkt rum eller öppnar dörren.
Det är som om han kommer att stå där, men det gör han inte.
Jag borde aldrig ha jobbat över den kvällen!
Jag är din mamma. Det är jag som ska skydda dig!
Jag måste åka och handla. Vill du följa med mig?
- Jag vill bara kolla min kamera. - Okej, gumman.
OKÄND ABONNENT
Hallå? Hallå?
- Vem pratar jag med? - Det här är Nick. Vem är det?
Jag kan bevisa det!
- Vad då? - Att Nick stal kameran.
Det ringde ju, men ingen svarade. Jag kollade samtalslistan... Vänta.
- Han står utanför. - Öppna inte.
Vill du att jag ska komma hem? Jag kommer.
Vet du vad, jag är hemma om tio minuter.
Nej, jag hör vad han vill.
Oroa dig inte, mamma.
Ringde du hem till mig? Ringde du mig?
- Varför stal du min kamera? - Du fotade mig utan lov.
- Hur fick du tag på vårt nummer? - På nätet.
Du ringde, fick mig att gå in-
- hoppade över stängslet och stal min kamera?
Sen la du tillbaka den och gjorde bort mig.
Det var inte meningen, men i så fall var det en bonus.
Jag ska berätta det för polisen.
Först Lisa och nu du. Toppen!
Ring polisen, så visar jag dem korten du tog på mig - halvnaken.
Jag laddade ner bilderna på min hårddisk-
- och kan visa alla grannar korten du har tagit.
Teds fru är advokat. Hon hade gärna velat se dem.
Vill du verkligen ringa polisen?
- Eller är vi kvitt? - Kvitt.
Jag heter Nick.
- Hej! - Okej, tisdag låter bra.
Det här ska bli jättekul.
Klockan 11. Ja, jag kommer. Hej då.
- Hej, mamma. - Vad gör du, hjärtat?
- Jag testar mitt nya objektiv. - Bra! Jag är klar här om nån timma.
- Säkert att allt är okej? - Allt är bra.
Ring om du behöver mig.
Hej då.
Jag såg nån i ert hus!
Jag såg nån, tror jag. Där nere!
- Spionerade du på mitt hus? - Jag fotade gatan när jag såg er.
Sen såg jag en skugga i fönstret.
- Allvarligt? - Vi går till mig och ringer polisen!
- Vänta lite. - Nej, Lisa!
- Säkert att du såg någon? - Ja, det var en skugga.
- Man? Kvinna? - Vet inte. Persiennerna var stängda.
Vänta här, jag tittar i garaget.
- Det finns ingen här. Är du säker? - Ja, jag är säker! Tror jag.
- Kom nu, så går vi! - Jag ska titta där uppe.
- Jag ringer polisen! - Nej, vänta.
Det är ingen här.
Å, titta på det här...
Såg du det här?
- Jag måste ha passerat det. - Kanske.
Det var säkert det du såg.
- Förlåt att jag störde er. - Nej, det gjorde inget.
Tack för omtanken.
Vi ses.
Hej då, Kristen.
- Hej. - Hej, Jodi.
- Har du haft kul? - Ja, jättekul.
Du måste följa med nästa gång.
Moster Lisa, jag är hemma!
De gjorde improvisationsteater. Så festligt!
En kille har en sån otroligt monoton röst och hans partner-
- snackade i ett. - Är du där uppe, moster Lisa?!
Han låg på en bår och låtsades föda barn i kvinnokläder. Det var så kul!
Jodi...? Var är du nånstans, Jodi?!
- Å, herregud... - Är du här?!
- Kom inte in! - Å, herregud...
Moster Lisa...
Nej, vad är det...?!
Skicka en ambulans. 8672 Via Colinas i Santa Clarita.
- Vakna! - Min vän blöder.
Hon andas inte. Skynda er!
Jag såg nåt i lördags kväll som ni nog borde känna till.
Jag rusade hit! Herregud!
Är du okej? Jag var så orolig för dig!
- Hej. Kriminalassistent Franklin. - Andrea Allen. Jodis mamma.
Och du sa...?
Jag såg nån i huset. En inkräktare, tror jag.
- När? - Vid tio.
Jag satt mittemot i mitt rum och fotade kvarteret.
Jag såg Lisa i fönstret på övervåningen och nån i på bottenvåningen.
Fotograferade du människors hem på natten?
- Är det olagligt? - Det är kränkning av privatlivet.
Du borde be grannarna om lov nästa gång.
Såg du nåt i det där fönstret?
Jag såg en skugga, en silhuett.
- På långt avstånd, och i mörkret. - Jag vet vad jag såg.
- Tog du kort på skuggan? - Nej.
Vad gjorde du när du hade sett skuggan?
Jag sprang dit och ringde på. Lisa och jag letade, men hittade ingen.
- Varför ringde du inte polisen? - Lisa ville inte. Hon var inte orolig.
Jag försökte ringa i morse, men ingen svarade.
Därför väntade jag på Kristen.
Jag kollade huset hela dan, men Lisa kom aldrig ut.
Tack, jag ska nämna det.
Jag tror att det var grannkillen. Nick.
Samma Nick Thompkin, som driver en olaglig rörelse från sitt garage?
Lisa ringde polisen och Nick blev jättearg.
Hade nån här dödat henne, hade det varit han.
Vi ska prata med honom och alla i kvarteret.
- Hur tror ni att det gick till? - Än vet vi inte allt.
Det finns inga tecken på inbrott och inget verkar vara stulet.
Hon tycks ha snubblat och ramlat.
Skojar ni?!
Vi vet mer när vi har fått kriminalteknikernas rapport.
Herregud, Kristen... Jag är hemskt ledsen. Kom...
Får jag bo här i några dagar?
Självklart. Du får bo här så länge du vill.
Kriminalassistent Ng från mordroteln. Bor du här?
Vi pratar med folk i kvarteret. Får vi ställa några frågor?
Visst. Kom in, bara. Den här vägen.
Jag ska inte jobba i morgon. Jag är hemma hela dan.
Tack, ms Allen.
Försök att vila lite nu.
Jag vill prata med henne.
Men, mamma!
Det var nån i deras hus i går!
Inte så högt. Hon har lidit tillräckligt mycket.
Och varför anklagade du pojken på andra sidan gatan?
- Tänk om det var han? - Då hittar polisen bevis.
Lägg dig inte i det och låt dem göra sitt jobb.
Hur kunde du säga så?
Jag är ledsen om jag skämde ut dig, mamma.
Du glömmer att det var jag som hittade Lisa på badrumsgolvet i dag!
Handlar det om dina känslor nu?
- Förlåt... - Lämna mig i fred!
- Jag måste få prata med dig. - Du skrämde mig.
Jag hörde dig prata med din mamma. Såg du nån i huset?
- Jag borde inte ha sagt nåt.. - Vad såg du?
Mamma har rätt.
Du har haft det tillräckligt jobbigt.
Du ska inte behöva oroa dig.
Det var bara en skugga.
Såg du ett ansikte?
Jag såg inte vem det var, och det var bara i nån sekund.
Tänk om det var nån som dödade henne?
- Vill inte du hitta mördaren? - Jo, men vem ville döda henne?
- Det var nog Nick. - Jodi... Lägg av.
Lisa såg till att han fick sluta meka. Nick var jättearg!
Ja, men Nick hade inte dödat henne. Det var nog bara en olycka.
Jag kan inte acceptera det.
Polisen borde... De borde bevaka honom.
- Tack. - För vad då?
För att du försöker hjälpa till. Nu ska jag lägga mig igen.
Vad tror du? Ja, de är i bra skick.
Var jag fick tag på dem? En sån fråga.
Gör vad du vill med dem. Sälj dem svart. Jag bryr mig inte.
Ja, jag kommer nu genast.
- Steve. - Läget, Nick?
- Kom in. Läget? - Det är bra. Tack.
- Körkortet, tack. - Jag har glömt mitt leg.
Vänd dig om. Vänd - dig - om.
Okej. Varsågod.
- Hur går det med bilverkstaden? - Jag måste nog slå igen butiken.
Den här vägen, Nicky.
Då ska vi se vad du har... Tack.
- Perfekt! - Och väskan lägger jag här.
Du har besök.
Vänta, vänta! Kom hit! Vänta...
Jag tänker inte göra dig illa!
Jag är ju din granne!
- Varför skuggar du mig? - Jag skuggar dig inte.
- Jag går ofta hit. - Visst.
- Vad gjorde ni? - Vad tror du?
Säg det.
- Säljer du hennes smycken? - Vad då?
Du stal Lisas smycken och nu pantsätter du dem.
- Jag såg nån i hennes hus. - Herregud!
Du ville hämnas på henne.
Du låter precis som polisen.
Du tog dig in, dödade henne, stal hennes smycken och pantsatte dem!
Skulle jag ha dödat henne?!
Du är inte bara ute och cyklar, du är otroligt vidrig!
Ja, det är du, men det är okej för jag är lite kär i dig.
- Vad sa du? - Du hörde rätt.
Att tvingas lägga ner verksamheten var det bästa som kunde ha hänt.
Jag fick ett jobb.
Nu får jag reparera bilar i en verkstad och det ska bli jättekul!
Jag säljer några verktyg till en kille som jobbar här.
Men, om du vill tro att jag dödade henne...
Varsågod.
Ska du bara stå där hela kvällen?
De kommer att kolla ditt leg.
Vad ska jag göra?
- Jag vill titta där inne, Borelli. - Jag ska visa er.
Bäst att du går.
Jag beklagar, Kristen, men din moster blev mördad.
Jag skulle vilja diskutera obduktionsrapporten.
Varsågod.
Slaget mot hennes skalle var kraftigt.
Om en kvinna med hennes längd, som faller drygt 1 m, träffar badkaret i den vinkeln-
- kan hennes skalle omöjligt krossas så kraftigt.
Fysiken säger oss att hon inte kan ha snubblat och trillat.
Hon fick ett kraftigt slag i bakhuvudet.
Ett scenario är att inkräktaren tog sig in genom en olåst dörr.
Lisa överraskade honom och dödades.
Han fick panik och sprang därifrån utan att stjäla nåt.
Eller så mördades hon av något annat skäl.
Vi pratade med din kyrka om var du befann dig när hon dog.
- Är jag misstänkt? - Din moster hade tjänat en hel del pengar.
Hon testamenterade allt till dig, så du får ärva 4 miljoner dollar.
- Jag älskade henne mer än min egen mamma. - Ditt alibi har bekräftats.
Flera personer i kyrkan sa att du var på kyrkolägret den helgen.
- Vem tror ni att det var? - Vi vet inte.
Vi har pratat med alla grannar, kontaktat Lisas vänner och affärsbekanta.
- Ingen hade något ont att säga om henne. - Grannpojken, Nick Thompkin?
Han var ensam hemma den kvällen, men ingen har kunnat styrka det.
Då saknar han alltså alibi? Han var förbannad på min moster. - Visst, Jodi?
- Det vet jag inte... - Så lät det inte på dig förut.
Det har hon rätt i. Du sa, och jag citerar:
"Lisa rapporterade honom för polisen. Nick blev jättearg."
"Om nån här hade dödat henne, hade det varit han."
Jag tror inte att han skulle kunna göra nåt sånt. Inte nu längre.
- Du har alltså ändrat dig? - Ja.
- Får jag fråga varför? - Det är bara en känsla.
En känsla? Okej, det var ju unikt.
Ni griper väl honom inte för det jag sa?
Vi griper ingen förrän vi har fler bevis.
Oroa dig inte, Kristen. Vi kommer att få tag i den som gjorde det.
Ja, jag behöver en husrannsakningsorder.
Han heter Nick Thompkin. Adressen...
- Får jag visa dig en sak? - Visst.
Vad pratar de om, tror du?
Jag vet precis vad de pratar om.
Ted brukade stöta på mig.
Det är många äldre killar som stöter på mig. Än sen?
Skulle de gripa varenda en som gjorde det fick de bygga fler fängelser.
Ja, men titta. Han är ju jättearg på henne.
- Sluta, Jodi! - Vad då?
Bara för att nån bråkar med min moster är de inga mördare. Vad är det med dig?
- Vem tror du gjorde det, då? - Jag vet inte!
Jag försöker komma över att hon är borta.
Först får jag veta att hon blev mördad och att jag är misstänkt.
Sen anklagar du alla i kvarteret. Det var kanske du.
- Jag sa ju till dig att inte störa henne. - Hon har inte gjort nåt.
Jag är ledsen, Kristen.
Nu går jag hem.
Är du säker? Du får mer än gärna stanna här.
Jag hör av mig om jag inte står ut där borta.
Tack för allt, ms Allen.
Vad sa jag till dig?
- Titta på det här, mamma. - Nej!
- Snälla! - Nej, det gör det bara värre.
Vänta... Vänta, vi har ett problem!
Polisen tror inte att det var en olycka. De tror att hon mördades.
- Tror du fortfarande att jag dödade henne? - Nej, men det tror polisen.
Du skulle ju få det att se ut som om hon halkade och trillade.
Du träffade henne i fel vinkel eller nåt.
- Då borde du kanske ha gjort det? - Det hade inte gått.
- Sån var inte planen. - Jag skulle döda henne.
Och du skulle ge mig hälften. Var är pengarna?
Det kommer att ta lite tid. Ta det lugnt.
Ta det lugnt? Hur då? De klurar ut att det var vi.
Nej, det gör de inte. Säg inte så.
Jag är trött på allt smusslande och på att jobba tio timmar om dan.
Tror du att jag gillar att gå i kyrkan? Vi måste bete oss normalt.
- Titta hur hon pratar med honom! - Ja, han ser jättearg ut.
Jag tänkte visa korten för Ted och hade gärna sett att du följde med mig.
Nu? Det kan jag inte. Jag får inte komma för sent till mitt nya jobb.
Skärp dig, annars sabbar du allt. Granntjejen har ögonen på oss.
- Vad menar du? - Hon har fotograferat hela kvarteret!
Minns du grälet med min moster?
När du pratar så där med henne, förstår hon inte att du bara vill ha omkull henne.
- Det är inte som du tror. - Jo, och jag gillar det inte.
Håll dig borta från henne. Jag menar allvar.
Jodi visade kort på ditt gräl med Lisa. Du ser ut att vilja slita henne i stycken.
Jodi kommer att visa korten för polisen och då får du fler frågor att svara på.
Okej, det är därför jag har ett alibi. Jag gick på bio. Här är biljetten.
Jag smet ut vid halv nio och parkerade utom synhåll.
Nu när de vet att det var mord är det inte så enkelt längre.
Du har rätt, du har rätt... Det är kört!
- De klurar ut att det var jag! - Nej, älskling.
Titta på mig. Jag kommer inte att låta nåt hända dig.
Jag har en idé.
Vi går till Ted när jag har kommit hem.
- Sen kan vi gå ut och äta eller nåt. - Kom hem till mig och...
Vänta lite.
- Bjöd du ut mig? - Ja, och du sa ja.
Den här vägen.
Här.
Glöm det. Kom nu. Kom!
- Hej, mamma. Kan vi prata lite? - Javisst.
Jag tror att Kristen och Ted dödade Lisa.
- Först Nick och du de där två? - Jag menar allvar.
Okej. Varför tror du det?
- Hur ser det här ut? - Att de gjorde en utflykt.
Ja, jag skuggade dem till skogen och de är förälskade.
- De är ihop! - Såg du att de blev intima med varandra?
Nej, men han la sin arm om henne och lutade sig fram mot henne.
Sen ställde de sig bakom ett träd.
Då kan du inte vara säker.
Vad gör en man i hans ålder med nån som hon?
- Jag borde visa korten för polisen. - Nej.
Du fotograferade dem ju utan lov.
- Jag hade ju rätt om skuggan. - Ja.
Men de här bilderna bevisar inget.
Tänk om du har fel? Tänk om Ted och Kristen dödade Lisa?
Hon blev antagligen överfallen av en inbrottstjuv som polisen sa.
Du är min mamma! Varför kan du inte bara tro på mig?!
Eftersom du har anklagat tre grannar för att vara mördare!
Det är för mycket!
Inser du inte vad du gör?
Du fantiserar ihop ett kvartersmonster för att straffa mannen som överföll dig.
Ärligt? Just nu är jag bara orolig för Nick.
Polisen ser honom som huvudmisstänkt, men jag vet att han inte har gjort det.
Vi borde ha gjort det här tidigare.
Jag håller utkik på framsidan. Var försiktig.
Kom igen!
Jäklar!
Hur var det på jobbet?
STICK!
Det var så konstigt.
Ska vi inte prata med honom?
Bra, för jag måste hämta pappa på flygplatsen.
Jag pratade med honom i går och han skyndade sig hit.
Men efteråt kan du och jag kanske gå ut och äta efterrätt eller nåt.
Jag vill gå till polisen i morgon, visa dem bilderna och berätta allt.
Jag vill att du följer med mig.
Varför det?
Jag vet inte, men jag tror att det kan hjälpa dig.
- Är det bara därför? - Vad menar du?
Jag vet inte, men jag tror att du gillar att träffa mig.
Jag vill bara inte att du blir gripen.
Gör du allt det här, eftersom du är en bekymrad medborgare?
Ja, nåt sånt.
- Inget annat skäl? - Nej.
- Är du säker? - Jag är inte... säker... på nåt.
Ska vi sätta oss i vardagsrummet?
- Måste du inte hämta din pappa? - Först om en timme.
Det är nog bäst... att jag går hem.
Jag har ju... en del att jobba... med...
- Det är Kristen. - Svara.
- Hej, Kristen. - Hej, Jodi. Ringer jag och stör?
Kan du komma hit? Jag vill prata med dig.
- Nu genast? - Ja, det är viktigt.
Visst. Jag kommer nu.
Klarar du dig nu?
- Då ses vi i kväll. - Ja.
Jag följer dig ut.
Vi ses.
Hej då.
Hej. Kom in.
- Jag ville bara be om ursäkt. - Ingen fara. Du har mycket att tänka på.
Jag tror att du har rätt om Nick.
- Varför det? - Du har rätt i att han hatade min moster.
- Jag borde inte ha sagt det där. - Du ser saker med din kamera.
Jag hade fel om honom. Jag har ändrat mig.
- Varför ändrade du dig? - Varför gjorde du det?
Jag såg dig kyssa honom.
Vet du vad, Jodi? Sex kan grumla ens omdöme.
- Jaså? Hur då? - Det vet du.
Nej, det vet jag inte. Förklara det för mig, vet jag.
Du är väl inte oskuld?
Nej, det är jag inte.
Berätta. Hur är han?
Han var en fullständig främling.
Det hade jag aldrig trott. Du verkar så oskyldig...
Jag berättar vem jag ligger med om du berättar vem du ligger med.
Jag ligger inte med nån. Jag sparar det till äktenskapet.
Lycka till.
Tack, Jodi.
- Jag tror att hon vet om oss. - Det kvittar. Vi kommer att bli rentvådda.
Du är mitt allt.
Hej, jag heter Jodi. Jag bor mittemot.
- Är Nick här? - Ja. Kom in.
- Jag är hans pappa. Eddie. - Trevligt att träffas.
Nick, du har besök!
Du är alltså flickan som anklagade min son för att ha dödat grannfrun?
Du har fel. Jag har världens bästa grabb.
Han brukade hänga sin mamma i kjolarna och hjälpa henne i hushållet.
Han försöker hjälpa alla han träffar, det kan hans vänner intyga.
Hon fattar, pappa. Men tack ska du ha. Det uppskattas.
Är du inte jetlaggad och behöver sova?
Jag är inte trött.
- Hej. - Hej.
Är du klar? Då går vi.
Vänta... Jag glömde nåt.
Mr Thompkin, här har jag en husrannsakningsorder. Ursäkta mig.
Ni tar rummen längst bort.
- Vad är det här? - Husrannsakan.
- Husrannsakan? - Ja.
Kan du förklara den här?
Det ser ut som blod och människohår.
Vi låter labbet titta på den och några andra föremål vi har hittat.
Nån måste ha lagt dit den!
Vi har en del frågor att ställa.
Säg inget förrän vi har skaffat en advokat, Nick.
Nej, vänta. Jag måste visa er några bilder.
Det var Kristen. Hon har ihop det med grannen Ted.
Jag skuggade dem till skogen.
De grävde ner röret efter mordet, men tog upp det och la det i Nicks garage.
Jag vet inte om du försöker skydda din pojkvän-
-eller om du känner på dig nåt igen.
Inget är trovärdigt. Ursäkta mig.
Okej, mr Thompkin. Tack för att ni hörde av er.
Blodet på röret matchar Lisa Millers DNA.
De har gripit Nick.
- Vad gjorde den i hans garage? - Ted och Kristen har satt dit honom.
- Du tror väl inte att det var han? - Jag vet inte.
- Hur kan du vara så säker på hans oskuld? - Du känner honom inte.
Du träffade honom för bara tre veckor sen.
Tror du inte att jag vill tro dig?
- Du ser inte på de fakta polisen... - Jag vet vad jag såg!
Jag tänker inte låta Nick få skulden!
Följ med mig till stationen och låt Nick berätta.
Ja, jag var förbannad på mrs Miller.
Men sen insåg jag att hon hade rätt och kom över det.
Jag var inte arg på henne längre.
Och ditt alibi?
Jag var hemma och tittade på TV. Det är sant.
Ms Allen, det var inte exakt så här jag ville träffa er.
Jag vet att det ser hemskt illa ut, men jag svär att jag inte dödade henne.
Jodie trodde att du skulle säga nåt som övertygade mig om din oskuld.
- Men det har jag inte gjort. - Mamma...
Om du inte kan bevisa för mig att du är oskyldig-
-hur ska du bevisa det för en jury?
Det kanske jag inte kan. Jag får kanske sitta här i 50 år.
Men jag förstår inte hur ni kan...
- Glöm det. - Vad då? Säg det.
- Ni är hennes mamma. - Och?
Jodi är smart. Hon är modig och vacker.
Och allt har hon ärvt av er.
Hur kan ni möta hennes blick-
- se er själv speglas i den och inte tro på henne?
Okej, låt oss ponera... att du har rätt.
Det finns inga bevis för att Kristen och Ted gjorde det.
Jag har grubblat som sjutton för att försöka klura ut det.
Det jag sa till polisen hjälpte ju inte.
- Vi måste testa nåt annat. - Som vad då?
- Jag skuggar Kristen och du skuggar Ted. - Nej.
Vi skaffar dig en kamera. Snart gör de ett misstag...
Nej, Jodi. Det ställer bara till med mer problem.
Nicks pappa anlitar säkert den bästa advokaten och du får kanske vittna.
Men du måste sluta att spionera på dem!
- Du bestämmer inte över mig! - Jo! Du stannar inne tills du är lugn.
- Du har aldrig förbjudit mig att gå ut! - Men den här gången gör jag det.
Är du hungrig? Jag tänkte laga lite lunch.
Nej, det är lugnt. Jag ska bara retuschera det här fotot.
Jag är lite trött, så jag tänkte lägga mig och vila.
- Mamma? - Ja?
Förlåt för det jag sa i går kväll.
Det gör inget. Vi har haft ett par jobbiga veckor.
Ska jag stänga dörren? Okej.
- Hej. - Hej. Vi har inte presenterats.
Nej, jag vet vem du är.
Då vet du nog varför jag är här.
- Får jag komma in? - Jag skulle just gå.
Vänta... Nick Thompkin döms antagligen till livstid för nåt han inte har gjort.
Vi är typ... ihop.
Han greps innan vi ens kunde gå på en riktig dejt.
Men, mr Wilcox, om det finns nåt ni kan göra för att hjälpa Nick...
Snälla... Jag ber er!
Jodi, han dödade en kär vän. Ursäkta, men jag ska till banken...
Ursäkta, men linsen hamnade fel.
Får jag låna er toalett? Snälla?
Självklart. Till höger.
Tack. Det var trevligt att träffas.
Gumman, jag tog med lite mat.
Jodi? Jodi?
Jodi!
- Hej, älskling. - Bankkontot har öppnats.
Bra, för jag har nåt att visa dig.
En överraskning?
- 50000. - Var fick du tag på det?
College-fonden jag ärvde, pengarna börjar rulla in.
- Perfekt. Allt börjar falla på plats. - Ja, det är fantastiskt.
Vi ska flytta härifrån, köpa vårt hus vid havet.
- Allt vi har önskat oss. - Allt!
- Du ska få nåt mer av mig. - Jaså?
Jodi!
Ta det lugnt.
Älskling...
Hur har jag förtjänat dig?
FULLT
Hej, det är Jodi. Lämna ett meddelande.
Var är du? Nu är jag jätteorolig. Ring mig.
Hoppa in! Du kör.
Ge mig telefonen. Ge mig den!
Kör. Kör!
Hej, det är Jodi. Lämna ett meddelande.
Jodi, du måste höra av mig. Jag står utanför Kristens dörr.
Varför kör du Teds bil?
- Först Nick och nu de där två? - Vad gör han med henne i skogen?
- Korten bevisar inget. - Tänk om Ted och Kristen dödade Lisa?
- Kör inte för fort. - De förstår att du dödade Ted.
"Hur sa, kommissarien?"
"Om jag hörde ett skott från Teds hus? Nej."
"Självmord? Herregud, så tragiskt!"
"Han älskade sin fru och blev förtvivlad när hon lämnade honom."
Kör rakt fram.
- Larmcentralen. - Min dotter har kidnappats.
Ring oss när de har stannat bilen, så skickar vi genast dit folk.
Vi kommer så fort vi kan.
Ta av här framme!
Ta in på grusvägen där framme.
Kliv ut!
Ditåt. Sätt fart!
Stopp! Lägg ner din kamera.
Krossa den.
- Jag sa till alla att du och Ted var här. - Käften!
- Tänker du gräva ner mig? - Gör det!
Börja gräv.
INGEN SIGNAL
Herregud!
- Kom hit, älskling! - Är du oskadd, mamma?
- Hennes pengar börjar trilla in. - Allt börjar gå i lås.
- Du ska få nåt mer av mig. - Jaså?
Gratulerar.
Tack.
Många har frågat mig varför vi flyttade hit.
Jag var ensam hemma när en man bröt sig in.
Han gjorde stor skada.
Det var ännu värre för mamma som såg allt, men inte kunde stoppa honom.
Därför beslöt vi oss för att lämna stan.
Mamma sålde lägenheten, vi packade och nu är vi här.
Det är det officiella skälet för flytten.
- Jag är glad att du berättade det. - Jag var rädd.
Du har inget att oroa dig för.
- Vet du vad jag tror? - Vad då?
Jag tror att jag flyttade hit, eftersom...
Jag behöver en bra bilmekaniker.
Min bil låter så konstigt. Kan du hjälpa mig?